Magyar és európai

médiajog

Szerkesztette

Koltay András – Nyakas Levente

Kiadja a

Wolters Kluwer Kft.

Budapest, 2015

1117 Budapest, Prielle Kornélia u. 21–35.

Telefon: (40) 464-565

Fax: +36 (1) 464-5657

e-mail: info@wolterskluwer.hu

www.wolterskluwer.hu

Felelős vezető: Tóth Gábor, a Wolters Kluwer Kft. ügyvezetője

Kiadásért felelős: dr. Vajda Krisztina

A kiadványok szerkesztéséért felelős: dr. Szabó Marianna

Felelős szerkesztő: dr. Némedi-Tóth Zsuzsanna

Műszaki kiemelt főmunkatárs: Schuller Krisztina

Műszaki szerkesztők: Kerek Imréné, Szász Zoltán

Fedélterv és tördelés: Wolters Kluwer Kft. DTP-csoport

ISBN 978 963 295 469 1

Termékkód: YEB1584

Kiadványaink megtekinthetőek és megvásárolhatóak szakkönyvesboltunkban a Kiadó címén, továbbá a www.complex.hu portálon

Minden jog fenntartva, beleértve a sokszorosítás és a mű bővített, illetve rövidített változatának kiadási jogát is.

A Kiadó írásbeli hozzájárulása nélkül sem a teljes mű, sem annak bármely része

semmiféle formában (fotokópia, mikrofilm vagy más hordozó) nem sokszorosítható.

Szerzők:

dr. Baka Péter

13.4. alfejezet, 15.1. alfejezet

dr. Bartóki-Gönczy Balázs

24. fejezet

dr. Csink Lóránt

5. fejezet, 27. fejezet

dr. Gellén Klára

17. fejezet

dr. Klein Tamás

1. fejezet

dr. Koltay András

Bevezetés, 2. fejezet, 6.4. alfejezet, 10. fejezet, 11.1. alfejezet, 12. fejezet, 13.1–3. alfejezet, 13.5. alfejezet, 14. fejezet, 16. fejezet, 19.1–8. alfejezet, 22. fejezet, 25. fejezet, 34.2. alfejezet

dr. Lapsánszky András

30–33. fejezet

dr. Mayer Annamária

6.4. alfejezet, 16. fejezet, 19.1–5. alfejezet

dr. Nagy Dóra

22. fejezet

dr. Nyakas Levente

3. fejezet, 6.1–3. alfejezet, 7–8. fejezet, 21. fejezet, 26. fejezet, 27. fejezet

dr. Pogácsás Anett

6.4. alfejezet, 18. fejezet, 19.1–5. alfejezet, 20. fejezet, 24. fejezet

dr. Szeghalmi Veronika

13.1–3. alfejezet

dr. Szikora Tamás

5. fejezet, 11.2. alfejezet, 15.2–4. alfejezet, 34.3. alfejezet

dr. Szilágyi Pál

29. fejezet

dr. Tóth András

28. fejezet

dr. Udvary Sándor

4. fejezet, 9. fejezet, 23. fejezet, 34.1. alfejezet

Szerkesztette:

dr. Koltay András

dr. Nyakas Levente

Az első kiadást lektorálta:

dr. Török Bernát

Kézirat lezárva:

2015. március 6.

Második, átdolgozott kiadás

© dr. Baka Péter, dr. Bartóki-Gönczy Balázs, dr. Csink Lóránt, dr. Gellén Klára, dr. Klein Tamás, dr. Koltay András, dr. Lapsánszky András, dr. Mayer Annamária, dr. Nagy Dóra, dr. Nyakas Levente, dr. Pogácsás Anett, dr. Szeghalmi Veronika, dr. Szikora Tamás, dr. Szilágyi Pál, dr. Tóth András, dr. Udvary Sándor, Budapest, 2012, 2015

© Wolters Kluwer Kft., Budapest, 2012, 2015

A Wolters Kluwer Kft. az 1795-ben alapított

Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének a tagja.

Előszó a második kiadáshoz

Könyvünk első kiadása óta három év telt el. A médiajogban három év – a változások gyors üteme láttán – nagyon hosszú idő, Magyarországon pedig különösen eseménydús volt a 2012 novembere óta eltelt időszak. A 2011 elején hatályba lépett médiaszabályozásnak gazdagodó gyakorlata alakult ki, ami pedig csak több emberöltő ideje alatt is csak egyszer esik meg egy jogrendszerben, hatályba lépett (ráadásul egymáshoz képest alig egy éven belül) az új Büntető Törvénykönyv és az új Polgári Törvénykönyv. Ezeken túlmenően is számos olyan változás, módosulás történt a szabályozásban és a gyakorlattban Magyarországon és Európa-szerte, ami indokolta az első kiadás alapos átdolgozását.

2012 végén az előszóban azt írtuk, hogy könyvünk a média világának jogi szabályozását a maga teljességében – bár a terjedelmi korlátok miatt szükségszerűen nem teljes mélységében – kívánja bemutatni. A kötet műfaja átmenetet képez a hagyományos tankönyvek és a kézikönyvek között, áttekinti a média jogi hátterét, ugyanakkor akár a gyakorlati szakemberek számára is útmutatóul kíván szolgálni mindennapos jogi problémáik kezelésében. Az áttekinthető szerkesztés, a részletes szakirodalmi felsorolás, az alapos mutatók összeállítása segíthetnek e célok elérésében. Ezen műfaji jellegzetességét, illetve olvasóbarát szerkesztését a második kiadás sem vesztette el.

Azt is megerősítjük a korábban írtak közül, hogy a hiszünk abban, hogy a társadalomtudományokat, a jogtudományt és természetesen a médiajogot is lehet, sőt muszáj az objektivitás igényével, a napi pragmatikus érdekeknél perspektivikusabb látásmóddal szemlélni, és az egymás felé nyitott felfogások igenis összhangba hozhatók. Ennek megfelelően a kötet szerkesztői törekedtek arra, hogy változatos médiajogi felfogások képviselőit gyűjtsék egybe szerzőként, és abban reménykednek, hogy e közös munkából a mai magyar és európai médiajog valós képe rajzolódik ki. Az amúgy is nagylétszámú szerzőgárda e kiadás előkészületei során tovább bővült.

A második kiadás készítésekor is szerettük volna a magyar szabályozás európai összefüggéseinek alapos feltárását is elvégezni, illetve megjeleníteni. Ez vonatkozik – hasonló hangsúllyal – az európai uniós joganyag részletes bemutatására és a strasbourgi Emberi Jogok Európai Bírósága esetjogának összefoglalására is. A kötetben mindezen túl időről időre megjelennek utalások más államok jogi megoldásaira is, hiszen a hasonló kérdésekre adott eltérő vagy éppen hasonló válaszok fontos tanulságokat hordozhatnak saját belső jogunkra nézve is. Ahhoz is tartjuk magunkat, hogy a hatályos jogi szabályozás bemutatásán túl szükséges a bírói gyakorlat, illetve a különböző szabályozó hatóságok gyakorlatának alapos ismertetése is, az ezekkel kapcsolatban felmerülő alapvető problémák és kérdések számbavétele, valamint a lehetséges válaszok megfogalmazása; igyekeztünk e követelményeknek megfelelni.

A szerkesztők itt ragadják meg az alkalmat, hogy köszönetet mondjanak mindkét kiadás szakmai lektorainak, mindenekelőtt Török Bernátnak, valamint Andrássy Györgynek, Boncz Dittának, Kiss Zoltánnak, Molnár-Bíró Györgynek, továbbá a szerkesztésben is közreműködő szerzőtársaknak, Mayer Annamáriának, Szeghalmi Veronikának, Szikora Tamásnak, illetve a mutatók összeállításában segédkező Reményi Éduának és Paál Vincének.

Jelen kötet szerkesztését 2015. március 5-én zártuk le.

Budapest, 2015. március

A szerkesztők

Rövidítések jegyzéke

1959-es Ptk.

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről [hatályon kívül]

1978-as Btk.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről [hatályon kívül]

1997-es Ve.

1997. évi C. törvény a választási eljárásról [hatályon kívül]

AB

Magyarország Alkotmánybírósága

ABK

Az Alkotmánybíróság határozatai [Az AB hivatalos lapja]

Abtv.

2011. évi CLI. törvény az Alkotmánybíróságról

Alap

Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap

Alaptörvény

Magyarország Alaptörvénye (2011. április 25.)

Alkotmány

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról [hatályon kívül]

API

A digitális televíziózásban interaktivitást lehetővé tevő kapcsolódási felület a különböző alkalmazások között (Application Program Interface)

Artisjus

Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület

AVMS irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2010. március 10-i 2010/13/EU irányelve a tagállamok audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtására vonatkozó egyes törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról (Audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv, kodifikált változat)

Avtv.

1992. évi LXIII. törvény a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról [hatályon kívül]

BDT

Bírósági Döntések Tára

Be.

1998. évi XIX. törvény a büntetőeljárásról

bek.

bekezdés

BH

Bírósági Határozatok

Brüsszel I. rendelet

A Tanács 2000. december 22-i 44/2001/EK rendelete a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról

Bszi.

2011. évi CLXI. törvény a bíróságok szervezetéről és igazgatásáról

Btk.

2012. évi C. törvény a Büntető Törvénykönyvről

BUE

Az irodalmi és a művészeti művek védelméről szóló 1886. szeptember 9-i Berni Egyezmény (Berni Uniós Egyezmény)

BVerfG

Bundesverfassungsgericht [Német Szövetségi Alkotmánybíróság]

CAS

Digitális televíziózás feltételes hozzáférési rendszere, amely biztosítja, hogy a tartalomhoz csak az arra jogosult férjen hozzá (Conditional Access System)

CATV

Kábeltelevíziós műsorelosztás (Community Access Television)

DRM

Szellemi tulajdonjogok védelmét szolgáló rendszer a digitális átviteli platformokon (Digital Rights Management)

DSL

a szélessávú Internet elérés egyik technológiája hagyományos rézérpáron (Digital Subscriber Line)

Dtv.

2007. évi LXXIV. törvény a műsorterjesztés és a digitális átállás szabályairól

DVB

nemzetközileg elfogadott digitális műsorjelátviteli standardok: T = TV, S = műhold, C = kábel, H = mobil (Digital Video Broadcasting)

EBH

elvi bírósági határozat

EBHT

Európai Bírósági Határozatok Tára

ECR

European Court Reports

EFTA

Európai Szabadkereskedelmi Társulás

EGT

Európai Gazdasági Térség

EGK

Európai Gazdasági Közösség

Egyetemes szolgáltatási irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2002. március 7-i 2002/22/EK irányelve az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról

Eht.

2003. évi C. törvény az elektronikus hírközlésről

Eitv.

2005. évi XC. törvény az elektronikus információszabadságról [hatályon kívül]

EJEB

Emberi Jogok Európai Bírósága (Strasbourg)

EJEBiz.

Emberi Jogok Európai Bizottsága (Strasbourg)

EJEE

Emberi Jogok Európai Egyezménye (Római egyezmény az alapvető jogok és szabadságok védelméről [1950])

EJENY

Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata (1948)

EK

Európai Közösség, Európai Közösségek

EKSZ

Az Európai (Gazdasági) Közösséget alapító Római Szerződés (1957)

Ekertv.

2001. évi CVIII. törvény az elektronikus kereskedelmi szolgáltatások, valamint az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások egyes kérdéseiről

Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2000. június 8-i 2000/31/EK irányelve a belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól

ENSZ

Egyesült Nemzetek Szervezete

EPG

elektronikus műsorkalauz a digitális televíziózásban (Electronic Program Guide)

ESZAK

Európai Szén- és Acélközösség

ESZAKSZ

Az Európai Szén- és Acélközösséget alapító Párizsi Szerződés (1951)

ET

Európa Tanács

Etv.

2011. évi CLXXV. törvény az egyesülési jogról, a közhasznú jogállásról, valamint a civil szervezetek működéséről és támogatásáról

EU

Európai Unió

EuB

Az Európai Unió Bírósága (Luxemburg)

EUSZ

Az Európai Uniót alapító Maastrichti Szerződés (1992)

EUMSz

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés

Érintett piaci ajánlás

A Bizottság 2007. december 17-i 2007/879/EC számú ajánlása az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján előzetes szabályozás alá vonható érintett elektronikus hírközlési ágazatbeli termék- és szolgáltatáspiacokról

FCC

Federal Communications Commission (az Egyesült Államok média- és hírközlési hatósága)

Fgy.tv.

1997. évi CLV. törvény a fogyasztóvédelemről

Fttv.

2008. évi XLVII. törvény a fogyasztókkal szembeni tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat tilalmáról

FRND

Tisztességes, ésszerű és megkülönböztetéstől mentes hozzáférés

Fúziós rendelet

Az Európai Tanács 2004. január 20-i 139/2004/EK rendelete a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről

GG

Grundgesetz [alaptörvény], a Német Szövetségi Köztársaság alkotmánya (1949)

Grtv.

2008. évi XLVIII. törvény a gazdasági reklámtevékenység alapvető feltételeiről és egyes korlátairól

Gt.

2006. évi IV. törvény a gazdasági társaságokról [hatályon kívül]

GVH

Gazdasági Versenyhivatal

Gytv.

1989. évi III. törvény a gyülekezési jogról

Hozzáférési irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2002. március 7-i 2002/19/EK irányelve az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról

InfoSoc-irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2001. május 22-i 2001/29/EK irányelve az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról

Infotv.

2011. évi CXII. törvény az információs önrendelkezésről és az információszabadságról

IPTV

Internetkapcsolaton keresztül elérhető televízió (Internet Protocol Television)

Jat.

2010. évi CXXX. törvény a jogalkotásról

JBE

jelentős befolyásoló erejű

JPE

Jelentős piaci erő az elektronikus hírközlésben

Keretirányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2002. március 7-i 2002/21/EK irányelve az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról

Ket.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól

Ktv.

1992. évi XXIII. törvény a köztisztviselők jogállásáról [hatályon kívül]

LB

A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

LÜ

Legfőbb Ügyészség

Matv.

2009. évi CLV. törvény a minősített adat védelméről

ME

miniszterelnök, miniszterelnöki

min.

miniszter, miniszteri

MK

Magyar Közlöny

Modernizációs Rendelet

A Tanács 2002. december 16-i 1/2003/EK rendelete a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról

Mttv.

2010. évi CLXXXV. törvény a médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról

NHH

Nemzeti Hírközlési Hatóság

Nhtv.

1996. évi CXXVII. törvény a nemzeti hírügynökségről [hatályon kívül]

NMHH

Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság

NSZH

Nemzeti szabályozó hatóság az elektronikus hírközlésben

NVB

Nemzeti Választási Bizottság

Nvtv.

2011. évi CXCVI. törvény a nemzeti vagyonról

OECD

Nemzetközi Gazdasági és Együttműködési Szervezet

Ofcom

Office of Communications (brit médiahatóság)

OGY

Országgyűlés

OGYH

országgyűlési határozat

Ogytv.

2012. évi XXXVI. törvény az országgyűlésről

ONP

A távközlés európai harmonizációs szabályainak első (1990) és második (1997) csoportja. (Open Network Provisions)

ORTT

Országos Rádió és Televízió Testület

OVB

Országos Választási Bizottság

PK

A Legfelsőbb Bíróság Polgári Kollégiumának állásfoglalása

PKKB

Pesti Központi Kerületi Bíróság

Pp.

1952. évi III. törvény a polgári perrendtartásról

Pszáf tv.

2010. évi CLVIII. törvény a Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletéről [hatályon kívül]

Ptk.

2013. évi V. törvény a Polgári Törvénykönyvről

Ptké.

2013. évi CLXXVII. törvény a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény hatálybalépésével összefüggő átmeneti és felhatalmazó rendelkezésekről

rend.

rendelet

Rttv.

1996. évi I. törvény a rádiózásról és televíziózásról [hatályon kívül]

Smtv.

2010. évi CIV. törvény a sajtószabadságról és a médiatartalmak alapvető szabályairól

Stv.

1986. évi II. törvény a sajtóról [hatályon kívül]

Szabályozási keret

az elektronikus hírközlés 2002. évben elfogadott harmadik harmonizációs csomagja, amely többek között magába foglalja a Keretirányelvet és az engedélyezésről, egyetemes szolgáltatásról, hozzáférésről valamint versenyirányelveket továbbá az Érintett Piaci Ajánlást és az Iránymutatást

Szabstv.

2012. évi II. törvény a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről

SzJSzT

Szerzői Jogi Szakértő Testület

Szjt.

1999. évi LXXVI. törvény a szerzői jogról

SZMSZ

szervezeti és működési szabályzat

SZTNH

Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

Tpt.

2001. évi CXX. törvény a tőkepiacról

Tpvt.

1996. évi LVII. törvény a tisztességtelen piaci magatartás és a versenykorlátozás tilalmáról

tv.

törvény

tvr.

törvényerejű rendelet

TVWF irányelv

A Tanács irányelve (1989. október 3.) a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról (89/552/EGK)

UCP irányelv

Az Európai Parlament és a Tanács 2005. május 11-i 2005/29/EK irányelve a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”)

Ve.

2013. évi XXXVI. törvény a választási eljárásról

WTO

Kereskedelmi Világszervezet (World Trade Organization)

Bevezetés: a média és a médiajog

Koltay András

Sajtó és média – terminológiai kérdések

A médiajogban hemzsegnek azon kérdések, amelyekben a szakemberek között nincs egyetértés. Már a „média” fogalmának tartalma felől is viták folynak. A jogi terminológiában, követve a társadalomtudományok és a köznyelv példáját, kezdi végleg átvenni a „sajtó” helyét a „média” kifejezés. Utóbbi egyértelműen tágabb kört ölel föl: amikor a médiáról beszélünk, általában beleértünk minden olyan jelenséget, az információs társadalomban elterjedt közlési módot, amely információt közvetít. A „sajtó” fogalma ezzel szemben szűkebb körben értelmezendő, noha már régen nem korlátozódik eredeti jelentésére, a sajtóprés igénybevételével kinyomtatott könyvekre és újságokra. Előbbiek az évszázadok során már kikerültek a sajtó kategóriájából: a könyvkiadás szabadságát ma már nem a sajtószabadság fogalmán belül értelmezzük. A technikai fejlődés eredményeképpen ellenben beszélhetünk „nyomtatott” és „internetes” sajtóról.

A technikai fejlődés következtében megkérdőjeleződtek a televízió és a rádió korábban használt fogalmai is. Ma már nemcsak úgy lehet „mozgóképeket” nézni otthon, ha leülünk a tévé elé, vagy kikölcsönzünk egy filmet. Jogi elismerést nyert az egyedileg lekérhető műsorszám (video on demand) is. A német Rundfunk, vagy az angol broadcasting hagyományos kategóriái is csak akkor maradhatnak érvényesek, ha immáron nem csupán egy adott műsorterjesztő platformon közvetített szolgáltatások tekintetében alkalmazzuk őket, hanem platformoktól függetlenül, bármely szolgáltatásra kiterjesztjük használatukat. A német alkotmánybíróság 1991-es határozata e tekintetben megelőzte korát, amikor kimondta, hogy az „elektronikus média” fogalma nem határozható meg teljes pontossággal, és a sajtószabadság fogalma, alkalmazási köre semmiképpen sem köthető konkrét technikákhoz (BVerfGE 83, 238., Urteil des Ersten Senats vom 5. Februar 1991). Az elektronikus sajtó/média tehát ma már nem a televíziót és a rádiót jelenti, hanem a hagyományos, lineáris médiaszolgáltatáson túl magában foglalja a lekérhető médiaszolgáltatásokat is (természetesen ideértve a rádiós, azaz kizárólag hangok sorozatából álló tartalmakat is).

A szabályozás mögötti érdekek

A médiajog nem önmagáért való, és nem elsősorban a médiajogászok kenyérkeresetének biztosítását célozza. Még mielőtt elmerülnénk az aprólékos részletszabályok sodró árjában, meg kell ismernünk a teljes jogterület létét igazoló alapokat. Nem az a legfontosabb kérdés, hogy hogyan (szabályozzuk ezt vagy azt a problémát), hanem hogy miért (van szükség a szabályozásra). A médiajog bőséggel szolgáltat választ utóbbi kérdésekre. Felfedezhető benne azon mögöttes értékrendszer, amely a konkrét előírások által közvetítve jelenik meg a médiát szabályozó bonyolult jogi szisztémában.

A piaci erők és a nagymértékű nemzetköziesedés, a határok virtuális leomlása a médiatermékek előtt, valamint a globalizáció és a tőkekoncentráció hatására a médiaszabályozásban liberalizáció figyelhető meg az elmúlt évtizedekben. Nyugat-Európában mindenhol megindult a kereskedelmi televíziózás és rádiózás, lazultak a tulajdoni korlátok és a kötelező tartalmi előírások. A nagyobb szabadság önmagában is érték lehet; Közép-Kelet-Európából nézve a világ 1989 után végre kinyílt. A nagyobb médiaszabadság azonban nem önérték, gyümölcseit az egyéneknek és a közösségnek is élveznie kell. Immár nem az a fő kérdés, hogy miként lehet kiszabadítani a médiát az állam diktatúrája alól, hanem arra is kell választ keresnünk, miként lesz képes a jogi szabályozás a médiát rákényszeríteni az egyes részleteiben folytonosan változó, de alapvetéseit tekintve mindmáig érintetlen médiajog elveinek megfelelő működésre, illetve a közösségi érdekeknek való megfelelésre.

Bár a média világa folyamatosan és rendkívüli sebességgel változik, az új és még újabb technológiák pedig jelentősen kihatnak a szabályozás terjedelmére és alkalmazhatóságára is, e rohamtempójú átalakulás mögött jól kirajzolódnak azon érdekek, illetve elvi megfontolások, amelyek biztosítják e jogterület alapjainak állandóságát. Bár a változás gyors, talán túlzás lenne „médiaforradalomról” (esetleg cyberforradalomról) beszélni, mint oly sokan teszik. Az alapvető elvek, illetve az elérni kívánt célok változatlansága ugyanis biztosítja a jog folyamatos jelenlétét e területen, az állam tartózkodását a túlzott mértékű deregulációtól, és így elsősorban a szabályozás mértéke, illetve módja felőli vitákat tesz lehetővé.

A médiajog a szabad országok által a média működésével kapcsolatban közösen vallott morális alapokra épül. A média más, mint a többi, a piacon kínált szolgáltatás. A társadalom kohéziójának elősegítésére, a közösség vitáinak lebonyolítására, a nemzeti és az egyetemes kultúra terjesztésére képes eszközt tisztelünk benne. A média szabályozása tehát egyszerre szolgálja gyakorlójának érdekeit, biztosítja annak szabadságát, és óvja a közérdeket a piaci szereplők mozgástérének némi szűkítése árán. Nem ítélkezik az egyes ember felett, aki lehet öntudatlan médiafogyasztó vagy öntudatos, cselekvő állampolgár – a médiaszabályozás mindkettő igényeit megpróbálja kielégíteni. A modern médiajog elsőszámú kérdése ennek megfelelően az, hogy miként lesz képes megteremteni a szükséges egyensúlyt a közérdek és az azzal lehetségesen szembenálló magánérdekek között.

A) Negyedik hatalmi ág?

A média feladata felől folytatott diskurzusok kezdetben szinte kizárólag annak közérdekű feladatait hangsúlyozták. Eszerint létezésének, illetve szabadságának legfőbb értelmét a nyílt közösségi, közéleti vita lebonyolításának rátestált feladata adja meg. A médián keresztül valósul meg az államhatalom ellenőrzése, az általa biztosított fórumok teszik lehetővé a sokszínű, szabad eszmecserét, illetve az azt követő közös döntéshozatalt. Az unalomig ismert közhely szerint a média „a negyedik hatalmi ág”. A 19. században a skót Thomas Carlyle által papírra vetett (Carlyle által egyébként Edmund Burke-nek tulajdonított, mások szerint Tocqueville-nál, megint mások szerint pedig Macaulaynál elsőként előbukkanó) „negyedik rend” (fourth estate) metafora (mely szerint a sajtó a parlamentben helyet foglaló három rendhez hasonló hatalommal bír) elterjedése legalábbis jelzi a közfelfogás által a médiának tulajdonított jelentőséget.

A modern demokráciákban e jelentős szerep kétségbevonhatatlan. A média és a demokrácia kapcsolata az egész médiajog egyik legfontosabb alapja, első számú morális fundamentuma. A habermasi „okoskodó közönség” folytonosan üldözött, de teljességében soha el nem érhető európai ideáljából fakad mindez. Jürgen Habermas szerint a lassan, évszázadok alatt kialakuló „társadalmi nyilvánosság” egyes elemei (a kávéházaktól, a szalonoktól az újságokig és a könyvtárakig) együttesen járultak hozzá az igazságkeresés, a racionális közgondolkodás és a kritikai szemléletmód kialakulásához, a demokratizálódás folyamatának lassú és fokozatos megindulásához. A nyilvánosság biztosította az információkhoz való hozzáférést, és idővel akkora jelentőségre tett szert, hogy képessé vált az állam korlátozására. Így jutunk el a deliberatív demokráciához, ahol gondos mérlegelés, megfontolás és vita után közös akarattal születnek meg a többségi döntések. A média szabadsága segítette elő a demokrácia megszületését, és fontos szerep hárul rá életben tartása érdekében is.

B) A kultúra védőbástyája?

A média kiválóan alkalmas eszköz a (nemzeti, kisebbségi, európai) kultúra terjesztésére. Ez a lehetőség magában hordozza a felelősséget is. A média és a kultúra ugyanakkor bonyolult és ellentmondásos viszonyban áll egymással: a média tömegeket képes megszólítani, és tömegek ízlését képes alakítani, formálja a kulturális környezetet, de a piaci logika folytán a média „fősodra” nem tekinti feladatának a magas színvonalú kulturális termékek közvetítését, bemutatását. Ennek ellenére (vagy talán éppen emiatt) a médiaszabályozás igyekszik előírni a piaci szereplők számára e kulturális misszió bizonyos mértékű felvállalását. Hogy a médiának milyen típusú és minőségű kultúrát kell közvetítenie, azon persze lehet és kell is vitatkozni. Az európai jog mindenesetre a nemzeti kultúra megóvása érdekében méltányolhatónak tartja az állami beavatkozást. A gondolat, mely szerint Európa elsősorban lelki és kulturális közösség, eredetileg az európai integrációs törekvések szellemi alapjának számított.

Nem szabad elfeledkezni arról sem, hogy a média nem csupán közvetíti, hanem maga is teremti a kultúrát, új műfajokat alkot, és korábbiakat helyez új kontextusba. Feladata tehát nem merül ki pusztán a közvetítésben, a hagyományos kulturális kánonok bemutatásán túl a kultúra progressziójában is szerepet kell vállalnia.

„Lapozz bele!” módban ezek az oldalak nem érhetőek el.

Kérjük, vásárolja meg a teljes elektronikus könyvet weboldalunkon.

This page is not available in preview mode.

Should you wish to access the complete text, please purchase the full version of this e-book at our webpage.

Table of Contents

Előszó a második kiadáshoz

Rövidítések jegyzéke

Bevezetés: a média és a médiajog – Koltay András

Sajtó és média – terminológiai kérdések

A szabályozás mögötti érdekek

A) Negyedik hatalmi ág?

B) A kultúra védőbástyája?

C) A technológia szerepe

A médiajogról

I. A média szabályozásának története és elméleti kérdései

1. A médiaszabályozás történetéről – Klein Tamás

1.1. A magyar médiaszabályozás története

1.1.1. A magyar sajtó története 1848-ig

1.1.2. A sajtószabadság megszületése: az 1848. évi XVIII. törvénycikk a sajtószabadságról

1.1.3. A neoabszolutizmus sajtószabályozása

1.1.4. Sajtójog a dualizmus korában

1.1.5. 1914. évi XIV. tc. a sajtóról

1.1.6. A háborús törvényhozás sajtójogi következményei

1.1.7. Az őszirózsás forradalom és a „Népköztársaság” sajtószabályozása

1.1.8. A Horthy-korszak sajtó és rádiójoga

1.1.9. Az 1938. évi sajtónovella

1.1.10. Sajtókérdés a koalíciós korszak Magyarországán (1945–1948)

1.1.11. A szocialista médiairányítás évtizedei Magyarországon

1.2. A sajtó- és médiaszabályozás történeti vázlata egyes országokban

1.2.1. A sajtószabadság kialakulása

A) Anglia

B) Franciaország

C) Németország

D) Egyesült Államok

1.2.2. Az elektronikus média szabályozásának kezdetei

A) Egyesült Királyság

B) Franciaország

C) Németország

D) Egyesült Államok

Ajánlott irodalom

2. A médiaszabályozás elméleti alapvetései – Koltay András

2.1. A szólás- és a sajtószabadság igazolásai

2.1.1. Az igazság keresése

2.1.2. A demokrácia szolgálata

2.1.3. Az individualista megalapozások

2.1.4. Összegzés

2.2. Sajtószabadság – szólásszabadság

2.3. A sajtószabadság fogalma

2.3.1. A sajtószabadság ellentmondásai

2.3.2. A sajtószabadság negatív és pozitív jellege

2.4. A sajtószabadság alanyai

Ajánlott irodalom

II. A médiaszabályozás alapjai

3. A médiapluralizmus fogalma és szerepe a szabályozásban – Nyakas Levente

3.1. A médiapluralizmus fogalma

3.2. A médiapluralizmus fogalma a magyar és európai médiaszabályozásban

3.3. A médiapluralizmus haszna

3.4. A pluralizmus követelményének megjelenése a szabályozásban

Ajánlott irodalom

4. A médiaszabályozás alkotmányos alapjai, a kommunikációs alapjogok – Udvary Sándor

4.1. Bevezetés

4.2. A véleménynyilvánítás és a sajtó szabadsága

4.3. Információszabadság, a közérdekű adatok nyilvánossága

4.4. Gyülekezési jog

4.5. Egyesülési jog

4.6. Vallásszabadság

4.7. Tan- és tudományszabadság

4.8. A művészetek szabadsága

4.9. A tulajdonhoz való jog

Ajánlott irodalom

5. A médiaszabályozás rendszere és formái – Csink Lóránt–Szikora Tamás

5.1. A médiaszabályozás forrásai

5.1.1. Alkotmányi szintű rendelkezések

5.1.2. Törvényi szintű rendelkezések

5.1.3. Rendeleti szintű szabályok

5.1.4. Ajánlás

5.1.5. Ön- és társszabályozás

5.2. A szabályozás struktúrája

5.2.1. A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság és a Médiatanács

5.2.2. A médiaszabályozásban részt vevő további közhatalmi szervek

Ajánlott irodalom

6. Az audiovizuális média szabályozása az Európai Unióban, joghatósági kérdések az egységes európai médiapiacon – Nyakas Levente (6.1–3.)–Koltay András (6.4.)–Mayer Annamária (6.4.)–Pogácsás Anett (6.4.)

6.1. A médiapolitika, audiovizuális politika és médiaszabályozás fogalma az EU-ban

6.2. Az Európai Unió médiapolitikájának és médiaszabályozásának alapjai

6.2.1. Az EU audiovizuális politikája mint kulturális politika

6.2.2. Az audiovizuális politika mint ágazati gazdasági szakpolitika

6.2.3. Az EU versenypolitikája és a tagállamok médiaszabályozása

6.2.4. Az EU szabályozási hatásköre a média területén

6.2.5. A tagállami és az EU médiaszabályozás közötti viszony

6.3. Az európai audiovizuális médiaszabályozás történeti vázlata

6.3.1. A szabályozás kezdetei

6.3.2. Út a közös szabályozásig – a TVWF irányelv létrejötte

6.3.3. A TVWF irányelv

6.3.4. Út az AVMS irányelv elfogadásáig

6.3.5. Az AVMS irányelv

6.4. Joghatósági kérdések az Európai Unióban

6.4.1. A joghatóság általános kérdései

6.4.2. A joghatóság különleges esetei

A) Eljárás Magyarországon nem, de más uniós tagállamban honos lineáris audiovizuális médiaszolgáltatóval szemben a kiskorúak védelmére és a gyűlöletbeszéd tilalmára vonatkozó előírások megsértése esetén

B) Eljárás Magyarországon nem, de más uniós tagállamban honos lekérhető audiovizuális médiaszolgáltatások esetében a közérdek védelme miatt

C) Eljárás Magyarországon nem, de más uniós tagállamban honos, uniós jogharmonizáció alá nem tartozó médiatartalom-szolgáltatások (rádiós médiaszolgáltatások és sajtótermékek) esetében

D) Jogmegkerülési eljárás a Magyarországon nem, de más uniós tagállamban honos lineáris audiovizuális médiaszolgáltatások esetében

E) Jogmegkerülési eljárás a Magyarországon nem, de más uniós tagállamban honos, uniós jogharmonizáció alá nem tartozó médiatartalom-szolgáltatások (rádiós médiaszolgáltatások és sajtótermékek) esetében

F) Eljárás a Magyarországon nem honos, és uniós tagállam joghatósága alá sem tartozó médiatartalom-szolgáltatóval szemben

Ajánlott irodalom

7. Az Európa Tanács médiapolitikája – Nyakas Levente

7.1. Az Európa Tanács rövid bemutatása

7.2. Az Európa Tanács jog- és normaalkotó szerveinek és az Emberi Jogok Európai Bíróságának feladatai

7.3. A Miniszteri Bizottság és a Parlamenti Közgyűlés tevékenysége a média területén

7.3.1. A médiaszabályozást érintő egyezmények

7.3.2. A médiaszabályozásra vonatkozó nem kötelező erejű normák

7.3.3. Az EJEB ítélkezési gyakorlatával érintett főbb médiaszabályozási területek

Ajánlott irodalom

8. A média a nemzetközi kereskedelemben – Nyakas Levente

8.1. Média: kultúra és kereskedelem határán

8.2. A világkereskedelmi egyezmények és intézményrendszer kialakulásának főbb állomásai

8.3. A Kereskedelmi Világszervezet működésének főbb elvei

8.4. Az Európai Unió a Kereskedelmi Világszervezet rendszerében

8.4.1. Audiovizuális szolgáltatások az Uruguay-forduló alatt

8.4.2. Audiovizuális szolgáltatások a Doha-forduló alatt

Ajánlott irodalom

III. A sajtószabadság terjedelme

Általános bevezető

9. A cenzúra tilalma, az előzetes korlátozás lehetőségei – Udvary Sándor

9.1. Az alapvető fogalmak tisztázása

9.2. A cenzúra rövid története

9.3. Az előzetes korlátozás a magyar jogrendszerben

9.4. Az előzetes korlátozás az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlatában

Ajánlott irodalom

10. A gyűlöletbeszéd korlátozása és a közösségek védelme a gyűlölettel szemben – Koltay András

10.1. Elméleti alapok

10.1.1. Egyenlőség és egyéni autonómia

10.1.2. A demokratikus közvélemény érve

10.1.3. A jogon kívüli megoldások ereje

10.1.4. Az emberi méltóság védelme

10.1.5. A felháborodás mint korlátozási ok

10.1.6. Szélsőségek fóruma

10.2. Az Alaptörvény rendelkezései

10.3. A közösség elleni uszítás bűncselekménye

10.3.1. A Btk. rendelkezése

10.3.2. A 30/1992. (V. 26.) AB határozat

10.3.3. További alkotmánybírósági és bírósági döntések (1999–2011)

10.3.4. Mi a korlátozhatóság mércéje?

10.4. Jelképek

10.4.1. Tiltott önkényuralmi jelképek

A) A Btk. szabálya

B) A 14/2000. (V. 12.) AB határozat

C) A Vajnai v. Hungary ügy

D) A Fratanoló v. Hungary ügy

E) A 4/2013. (II. 21.) AB határozat

10.4.2. Nemzeti jelképek védelme

10.5. A nemzetiszocialista vagy kommunista rendszerek által elkövetett népirtás vagy más, emberiesség elleni cselekmények tagadása

10.5.1. A magyar szabályozás

10.5.2. A 16/2013. (VI. 20.) AB határozat

10.5.3. Az EJEB gyakorlata

10.6. A gyűlölködés korlátozása a polgári jog területén

10.6.1. A polgári jog hagyományos felfogásáról

10.6.2. A 96/2008. (VII. 3.) AB határozat

10.6.3. A Ptk. szabálya

10.7. Médiaszabályozási eszközök a gyűlölködés ellen

10.7.1. „Gyűlöletkeltés”

A) Az Alkotmánybíróság gyakorlata

B) A médiahatóság és a bíróságok gyakorlata

10.7.2. „Kirekesztés”

A) Az Alkotmánybíróság gyakorlata

B) A médiahatóság és a bíróságok gyakorlata

10.8. Az országgyűlési felszólalások korlátozása

10.9. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyűlöletbeszédre vonatkozó gyakorlata

10.9.1. Az egyezmény 17. cikkének szerepe

10.9.2. A megengedett szóláskorlátozás mércéje

A) A közzétett vélemény hangvétele, formája, címzettjei, célja

B) A kérelmező státusa

C) A média kötelezettsége és felelőssége a demokratikus tájékoztatás tekintetében

D) Az irodalmi és tudományos műveknek adott fokozottabb védelem

E) A közlővel szemben alkalmazott (büntetőjogi) szankció súlyossága, arányossága

F) A közzétett vélemény hatása

10.9.3. A blaszfémia korlátozása

10.10. Gyűlöletbeszéd a nemzetközi jogban

Ajánlott irodalom

11. A közerkölcs és a kiskorúak védelme – Koltay András (11.1.)–Szikora Tamás (11.2.)

11.1. A közerkölcs védelme

11.1.1. A közerkölcs mint a sajtószabadság korlátja

11.1.2. A közerkölcs védelme a magyar jogrendszerben

A) A közerkölcs és a pornográfia megjelenése a jogrendszerben

B) A közerkölcs védelme a médiaszabályozásban

11.1.3. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlata a közerkölcs védelmében

11.2. A kiskorúak védelme

11.2.1. A védelem indoka

11.2.2. A szabályozás elemei

A) Alaptörvény

B) A gyermekvédelmi törvény

C) A családok védelméről szóló törvény

D) A mozgóképről szóló törvény

E) A reklámtörvény

F) Az elektronikus kereskedelemről szóló törvény

G) A médiaszabályozás

H) Az Európai Unió szabályozása

I) Az Európa Tanács fellépése a kiskorúak védelmében

J) Ön- és társszabályozás

K) Médiatudatosság

11.2.3. Az Európai Unió médiaszabályozása

11.2.4. A korábbi magyar szabályozás

11.2.5. Az Smtv. szabályozása

11.2.6. Az Mttv. szabályozása

A) A lineáris médiaszolgáltatásokra vonatkozó szabályok

B) A lekérhető médiaszolgáltatásokra vonatkozó szabályok

C) A kiskorúak védelmére vonatkozó reklámszabályok

11.2.7. Az internetes gyermekvédelem médiaszabályozáson kívüli eszközei

Ajánlott irodalom

12. A jó hírnév és a becsület védelme, különös tekintettel a közéleti szereplőkre és a közügyek vitáira – Koltay András

12.1. A hírnév-, becsület- és méltóságvédelemről általában

12.1.1. Alkotmányos rendelkezések

12.1.2. Az Emberi Jogok Európai Egyezménye

12.1.3. A polgári jog

12.1.4. A büntetőjog

12.1.5. A becsület és a jó hírnév elválasztása

12.1.6. Az emberi méltóság mint személyiségi jog

12.1.7. Összefoglalás

12.2. A közéleti szereplők hírnév- és becsületvédelmének alapvető kérdései

12.2.1. Miért szükséges a közszereplők személyiségvédelmének ‘kiemelése’ az általánosan érvényesülő szabályok közül?

12.2.2. Hol találhatók a közszereplők korlátozott hírnév- és becsületvédelmének jogi alapjai?

12.2.3. Ki a közszereplő, mi a közügy?

12.3. A közéleti szereplők hírnév- és becsületvédelme a büntetőjogban

12.3.1. A Btk. és az alkotmánybírósági gyakorlat

A) A 36/1994. (VI. 24.) AB határozat

B) A 33/1998. (VI. 25.) AB határozat

C) A 34/2004. (IX. 28.) AB határozat

D) A 13/2014. (IV. 18.) AB határozat

E) Az 1/2015. (I. 16.) AB határozat

12.3.2. A büntetőbíróságok gyakorlata

A) Tényállítások (rágalmazás)

B) Vélemények (rágalmazás vagy becsületsértés)

C) Bizonyítási teher

12.4. A közéleti szereplők hírnév- és becsületvédelme a polgári jogban

12.4.1. A Ptk. és az alkotmánybírósági gyakorlat

12.4.2. A polgári bíróságok gyakorlata

A) Tényállítások (a jó hírnévhez való jog megsértése)

B) Vélemények vizsgálható ténybeli alappal (a jó hírnévhez való jog megsértése)

C) Vélemények vizsgálható ténybeli alap nélkül (a becsülethez való jog sérelme)

12.5. Híresztelés

12.6. A büntetőjog és a polgári jog viszonya

12.7. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlata

12.7.1. A korlátozhatóság magasabb mércéje a közügyek tekintetében

12.7.2. Tények – vélemények

12.7.3. A bizonyítás kérdései és a híresztelés

Ajánlott irodalom

13. A magánélet, a személyes adatok, a képmás és a hangfelvétel védelme – Koltay András (13.1–3., 13.5.)–Szeghalmi Veronika (13.1−3.)–Baka Péter (13.4.)

13.1. Általános áttekintés

13.2. Polgári jog, büntetőjog, adatvédelmi jog, médiaszabályozás

13.2.1. Bizalmas információk közzététele az egyes jogágakban és jogterületeken

13.2.2. A fényképek és a hangfelvételek speciális helyzete a polgári jogban

13.2.3. A személyazonosság felfedése

A) Eljárásjogok

B) Névjog és jó hírnévhez való jog a polgári jogban

13.2.4. Behatolás a magánszférába

13.3. A magánélet védelme az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlatában

13.3.1. A magánszféra számára biztosított védelem

13.3.2. Bizalmas információk közzététele

13.3.3. A fényképek speciális helyzete

13.4. A személyes adatok védelme

13.4.1. Az adatvédelem alapfogalmai és alapelvei

13.4.2. Az adatbiztonság

13.4.3. Az adatkezelés jogalapja

13.4.4. Az érintett jogai

A) Tájékoztatáshoz való jog

B) Helyesbítéshez való jog

C) Törléshez való jog

D) Tiltakozáshoz való jog

13.4.5. A közéleti szereplők és a személyes adatok védelme

13.4.6. Jogérvényesítési lehetőségek, a jogellenes adatkezelés jogkövetkezményei

13.4.7. Adatvédelem a nemzetközi szervezetek gyakorlatában

13.5. A közszereplők és a magánszemélyek joga a magánélet zavartalanságához

Ajánlott irodalom

14. Az emberi méltóság és az alkotmányos rend védelme a médiaszabályozásban – Koltay András

14.1. Az emberi méltóság jogi fogalmáról

14.2. Az alkotmányos rend, emberi méltóság, emberi jogok védelme a médiaszabályozásban

14.3. Az emberi méltóság médiaszabályozásbeli védelmének indokai

14.3.1. Intézményes védelem – egyéni jog

14.3.2. Az önrendelkezési jog – jogágak szétválasztása

14.4. A joggyakorlat

Ajánlott irodalom

15. Az információszerzés lehetőségeinek szabályozása – Baka Péter (15.1.)–Szikora Tamás (15.2–4.)

15.1. A közérdekű adatok nyilvánossága

15.1.1. A közérdekű adat és a közérdekből nyilvános adat fogalma

15.1.2. Hozzáférés közérdekű adatokhoz, a nyilvánosság terjedelme

15.1.3. Elektronikus információszabadság

15.1.4. Az adatigénylés szabályai

15.1.5. Az információszabadság korlátai, a nem nyilvános közérdekű adatok

A) Személyes adatok

B) Minősített adatok

C) Üzleti titok

D) Döntés-előkészítő adatok

15.1.6. Jogkövetkezmények a közérdekű adatok nyilvánossága körében

15.1.7. Az Európai Unió szabályozása

15.2. Az igazságügyi tájékoztatás

15.2.1. A jogi szabályozás alapjai

15.2.2. A büntetőeljárás szabályai

15.2.3. A polgári perrendtartás szabályai

15.2.4. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlata

15.2.5. A jogerősen elítélt személy nyilatkozata

15.3. Az országgyűlési tudósítás

15.3.1. A parlamenti nyilvánosság megteremtése

15.3.2. Az elektronikus média tudósításai

15.3.3. Az Európa Tanács határozata a parlamenti tudósításról

15.4. A nyilvános adatbázisok

15.4.1. Az adatbázisokhoz való hozzáférés korábbi szabályozása

15.4.2. A jogalkotással kapcsolatos nyilvános adatbázisok

15.4.3. A bírósági döntések nyilvánossága

15.4.4. Egyéb nyilvántartások

Ajánlott irodalom

16. Az újságírói tevékenységre vonatkozó speciális szabályozás – Koltay András–Mayer Annamária

16.1. Az újságíró fogalma

16.2. Az újságíró feladata és tevékenysége

16.3. Az újságírók és a média privilégiumai

16.3.1. Az információforrások védelme

A) Az EJEB gyakorlata

B) A magyar szabályozás

16.3.2. A házkutatások alóli mentesség

16.3.3. Speciális belépési jogosultságok

16.3.4. ‘Belső’ sajtószabadság

16.3.5. Adókedvezmények

16.4. Az oknyomozó újságírás jogi környezete

16.4.1. Az oknyomozó újságírás kategóriája

16.4.2. Az oknyomozó újságírás szabályozása

16.4.3. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának oknyomozó újságírásra vonatkozó gyakorlata

16.5. Az interjúk, nyilatkozatok jóváhagyása

16.6. Az újságíró felelőssége

16.7. Az újságírói önszabályozás

Ajánlott irodalom

17. A kereskedelmi közlemények szabályozása – Gellén Klára

17.1. A kereskedelmi kommunikáció fogalma

17.1.1. Az üzleti célú kommunikáció védelme az Alkotmánybíróság gyakorlatában

17.1.2. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlata

17.2. A kereskedelmi kommunikáció szabályozásának rendszere

17.2.1. A kereskedelmi kommunikáció fogalma az Európai Unióban

17.2.2. A kereskedelmi kommunikáció mint kereskedelmi gyakorlat

17.2.3. A gazdasági reklám szabályozása

17.2.4. A kereskedelmi kommunikáció szabályozási sajátosságai a médiaszabályozásban

17.2.5. Ön- és társszabályozás a reklámpiacon

17.2.6. A reklámtevékenységekre vonatkozó speciális adózási szabályok

17.3. A kereskedelmi közlemény

17.3.1. A kereskedelmi közlemény fogalma

17.3.2. A kereskedelmi közlemény közzétételének módjára vonatkozó korlátok

17.3.3. A kereskedelmi közlemény tartalmára vonatkozó korlátok

17.4. A médiatartalom-szolgáltatók és a médiatartalmak támogatása

17.4.1. A támogatás fogalma

17.4.2. A támogatás alanya

17.4.3. A támogatás tárgya

17.4.4. A támogatói közlemény tartalma

17.4.5. A támogatói közlemény megjelenítésének módja

17.5. A termékmegjelenítés

17.5.1. A termékmegjelenítés fogalma

17.5.2. A termékmegjelenítés engedélyezése egyes műsorszámokban

17.5.3. A megjelenítés korlátai

17.5.4. Tájékoztatás a termékmegjelenítés tényéről

17.5.5. Kizárás a termékmegjelenítés alól

17.5.6. A termékmegjelenítés és a támogatás

17.6. Reklám és televíziós vásárlás a lineáris médiaszolgáltatásokban

17.6.1. A reklám és a televíziós vásárlás fogalma

17.6.2. A reklám közzétételének formai kritériumai

A) Megkülönböztethetőség

B) A műsorszámok között és a műsorszám megszakításával közzétett reklám

C) Az új reklámtechnikák szabályai

D) A reklámidő

17.7. Közérdekű közlemény, társadalmi célú reklám

17.7.1. A közérdekű közlemény és a társadalmi célú reklám fogalma

17.7.2. A reklám és a társadalmi célú reklám elhatárolása

17.7.3. A közzététel szabályai

17.7.4. Közzétételi kötelezettség a közszolgálati médiaszolgáltatásban

Ajánlott irodalom

18. A szerzői jog és a média – Pogácsás Anett

18.1. A szerzői jogi oltalom

18.1.1. A szerzői alkotás fogalma

18.1.2. A szerző és más jogosultak

18.1.3. Szerzői és kapcsolódó jogok

A) A szerzők személyhez fűződő és vagyoni jogai

B) A kapcsolódó jogok

C) Közös jogkezelés

D) A szerzői és kapcsolódó jogok megsértése esetén igénybe vehető védelmi eszközök

18.1.4. A szerzői jog korlátai

A) Határok, kivételek és korlátozások

B) A szabad felhasználás

18.2. Speciális szerzői jogi kérdések a médiajogban

18.2.1. A sajtótermékek szerzői jogi helyzete

18.2.2. A médiaszolgáltatók és műsorterjesztők szerzői jogi helyzete

A) Kizárólagos közvetítési jogok

B) Televíziós és rádiós műsorformátumok szerzői jogi védelme

18.2.3. Szerzői művek felhasználása a médiában

Ajánlott irodalom

IV. Az egyes médiumok szabályozási kérdései

19. A médiatartalom-szolgáltatások meghatározása és differenciálása a szabályozásban – Koltay András (19.1–8.)–Mayer Annamária (19.1–5.)–Pogácsás Anett (19.1–5.)

19.1. Az Smtv. és az Mttv. fogalmi rendszere

19.2. A médiaszolgáltatás és a sajtótermék közös fogalmi elemei

19.2.1. „Gazdasági szolgáltatás”

19.2.2. „Szerkesztői felelősség”

19.2.3. „Tájékoztatási, szórakoztatási vagy oktatási cél”

19.2.4. „Nyilvánossághoz való eljuttatás” mint elsődleges cél

19.3. A médiaszolgáltatás fogalmának sajátosságai

19.3.1. Lineáris médiaszolgáltatás

19.3.2. Lekérhető médiaszolgáltatás

19.3.3. A kiegészítő médiaszolgáltatás

19.4. A sajtótermék fogalmának sajátosságai

19.4.1. A nyomtatott sajtótermék

19.4.2. Az internetes sajtótermék

19.5. Az összetett szolgáltatások

19.6. A szolgáltatások közötti differenciálás indokai

19.7. Differenciálás a jogi szabályozásban

19.8. Közszolgálati – közösségi – kereskedelmi médiaszolgáltatás

Ajánlott irodalom

20. A nyomtatott és az internetes sajtótermékek szabályozási kérdései – Pogácsás Anett

20.1. A múlt: az 1986-os Stv.

20.2. A sajtótermékek tartalmát érintő szabályozás

20.3. A sajtótermékek nyilvántartásba vétele

20.4. A sajtótermék kiadójával szembeni hatósági eljárás

20.5. Az ön- és társszabályozás kérdései a sajtótermékek vonatkozásában

Ajánlott irodalom

21. Az audiovizuális és rádiós médiaszolgáltatások szabályozása – Nyakas Levente

21.1. A múlt: az 1996-os Rttv. és összefüggései az új szabályozással

21.2. A médiaszolgáltatások tartalmát érintő szabályozás

21.3. A médiaszolgáltatások piacra lépésének fogalma, módjai és indokai

21.4. A médiaszolgáltatások nyilvántartásba vétele

21.4.1. Az előzetes vagy utólagos regisztráció kérdése

21.4.2. A lineáris médiaszolgáltatások bejelentése

21.4.3. A lekérhető és kiegészítő médiaszolgáltatások bejelentése

21.5. A lineáris médiaszolgáltatások pályáztatása

21.5.1. A pályáztatásról általában

21.5.2. A pályáztatásban részt vevő alanyi kör

21.5.3. A pályázati eljárás előkészítése

21.5.4. A pályázati felhívás

21.5.5. A pályázati ajánlat alaki és tartalmi érvényessége és értékelése

21.5.6. A pályázati eljárás eredménye, a hatósági szerződés

21.5.7. A pályázati eljárás megszüntetése

21.6. Médiaszolgáltatási jogosultság pályázat nélkül

21.6.1. Az ideiglenes médiaszolgáltatási jogosultság

21.7. A médiaszolgáltatásokkal kapcsolatos egyéb szabályozási kérdések

21.7.1. A médiakoncentráció korlátozása

21.7.2. A társszabályozás

Ajánlott irodalom

22. A médiaszolgáltatások tartalmára vonatkozó speciális szabályozás – Koltay András–Nagy Dóra

22.1. A kiegyensúlyozott tájékoztatás kötelezettsége

22.1.1. A médiarendszer és a tájékoztatás feladata

22.1.2. A kiegyensúlyozott tájékoztatás kötelezettségének elméleti alapjai, a szabályozás indoka

22.1.3. A kiegyensúlyozott tájékoztatás tartalma

A) A kiegyensúlyozott tájékoztatás alkotmányos értelmezése

B) A kötelezettek, valamint az érintett szolgáltatók és műsorszámok köre

C) A tájékoztatás tárgya, tartalma a demokratikus nyilvánosság szempontjából

D) A hiányolt vélemény releváns jellege

E) A hiányolt vélemény eltérő jellege

F) A hiányolt vélemény megfelelő időben való elérhetősége

G) Műsorszámon belül vagy műsorszámok sorozatában megvalósuló kiegyensúlyozottság

22.1.4. Eljárás a kiegyensúlyozott tájékoztatás kötelezettségének megsértése esetén

22.1.5. Hírek és vélemények szétválasztása a hírműsorokban

22.2. Az európai, magyar és független műsorkvóták

22.2.1. Elméleti alapok, a szabályozás indoka

22.2.2. Az AVMS irányelv

22.2.3. A magyar szabályozás

22.3. Kiemelt jelentőségű események közvetítése

22.3.1. Elméleti alapok, a szabályozás indoka

22.3.2. Az AVMS irányelv

22.3.3. A magyar szabályozás

22.4. A figyelem felhívása a közönséget sértő tartalmakra

Ajánlott irodalom

23. A médiához való hozzáférés lehetőségei – Udvary Sándor

23.1. A sajtó-helyreigazítási (válaszadási) jog

23.1.1. A sajtó-helyreigazítási jog tartalma

23.1.2. Ki kötelezhető sajtó-helyreigazításra?

23.1.3. Ki jogosult sajtó-helyreigazítást kérni?

23.1.4. A sajtó-helyreigazítás alapja – a sérelmes közlemény

23.1.5. A sajtó-helyreigazítási eljárás

23.2. Hozzáférés a médiához választási kampány idején, politikai reklámok

23.2.1. A magyar szabályozás

23.2.2. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának gyakorlata

Ajánlott irodalom

24. A médiatartalom-szolgáltatásnak nem minősülő internetes tartalmak szabályozása – Bartóki-Gönczy Balázs–Pogácsás Anett

24.1. Az internetről általában

24.1.1. Az internet története és jelentősége

24.1.2. Az internet működési alapelvei

24.1.3. Az internet infrastruktúráját biztosító szolgáltatók

A) Internethozzáférés-szolgáltatók

B) Tárhelyszolgáltatók

C) Gyorsító (cache) szolgáltatók

24.2. Az internet mint demokratikus médium

24.3. Az internetes jogsértésekért való felelősségre vonás nehézségei

24.3.1. Az anonimitás problémái

24.3.2. Joghatósági kérdések

24.3.3. Végrehajthatóság

24.3.4. Egy internetre vonatkozó külön jogszabály mint megoldás?

24.4. A különböző internetes tartalmakért fennálló felelősség

24.4.1. A közvetítő szolgáltatók felelőssége

A) Korlátozott felelősség

B) A jogsértő tartalom eltávolítására vonatkozó eljárás

C) Web 2.0-es szolgáltatók megítélése

24.4.2. A blogok tartalmáért fennálló felelősség

24.4.3. A kommentek tartalmáért való felelősség

24.5. A szabályozás jövője?

24.5.1. Önszabályozás

24.5.2. Hogyan tovább?

Ajánlott irodalom

V. A közszolgálati média szabályozása

25. A közszolgálati média szabályozásának elméleti előkérdései – Koltay András

25.1. A közszolgálati média kritériumai

25.2. A közszolgálati média kulturális missziója

25.3. Közszolgálati média és demokrácia

25.4. Közszolgálati média és társadalmi integráció

25.5. A közszolgálati média válsága

Ajánlott irodalom

26. A közszolgálati média alkotmányos és nemzetközi jogi keretei – Nyakas Levente

26.1. A közszolgálati médiaszolgáltatás alkotmányos keretei

26.1.1. A közszolgálati médiarendszer szükségessége

26.1.2. A közszolgálati médiaszolgáltatás helye a médiarendszerben

26.1.3. A közszolgálati médiaszolgáltatás szervezetrendszere

26.1.4. A közszolgálati média finanszírozása

26.2. A közszolgálati médiaszolgáltatás szabályozási kérdései az Európai Unióban

26.2.1. A közszolgálati média mint versenyjogi probléma

26.2.2. Az Amszterdami jegyzőkönyv

26.2.3. A Közszolgálati közlemény

A) A közszolgálati feladatmeghatározás és a közértékteszt

B) Az arányosság elve, a túlkompenzáció elkerülése

C) Az átláthatóság biztosítása, a keresztfinanszírozás tilalma

D) A pénzügyi ellenőrzés biztosítása

E) Kereskedelmi tevékenység végzése

26.3. A közszolgálati médiaszolgáltatás kérdései az Európa Tanács dokumentumaiban

Ajánlott irodalom

27. A közszolgálati médiaszolgáltatás rendszere – Csink Lóránt–Nyakas Levente

27.1. A közszolgálati médiaszolgáltatás alapvető elvei és céljai

27.2. A Közszolgálati Közalapítvány

27.3. A Közszolgálati Testület

27.4. A közszolgálati médiaszolgáltató

27.5. A Médiaszolgáltatás-támogató és Vagyonkezelő Alap

27.6. A Közszolgálati Kódex

27.6.1. A Közszolgálati Kódex jellege

27.6.2. A Közszolgálati Kódex tartalma

27.7. A közszolgálati médiaszolgáltatás finanszírozása és a közszolgálati érték-teszt

27.7.1. A közszolgálati médiaszolgáltatás finanszírozási rendszere

27.7.2. A közszolgálati érték-teszt

27.8. Magántulajdonú médiaszolgáltatók közszolgálati kötelezettségei

27.8.1. A jelentős befolyásoló erővel rendelkező médiaszolgáltatók közérdekű kötelezettségei

27.8.2. A pályázaton frekvenciahasználati jogot szerző és közösségi médiaszolgáltatók közszolgálati kötelezettségei

Ajánlott irodalom

VI. A médiaszabályozás hírközlési és versenyjogi aspektusai

28. A médiaszabályozás elektronikus hírközlési jogi vonatkozásai – Tóth András

28.1. Bevezetés: az elektronikus hírközlés szabályozása mint a médiaszabályozás tárgya és eszköze

28.2. A műsorterjesztés, mint az elektronikus hírközlési szolgáltatás technológiasemleges szabályozásának tárgya

28.2.1. Az elektronikus hírközlési jog piacszabályozási módszere

28.2.2. Egységes szabályozási megközelítés a műsorterjesztési hálózatok esetében

28.3. A tartalom végfelhasználókhoz való eljuttatása

28.3.1. Műsorszolgáltatási célú kapacitások szabad elosztásának elve és korlátai

A) A ténylegesen nyújtott hozzáférési és összekapcsolási szolgáltatásokkal összefüggő kötelezettségek

B) Must carry

28.3.2. A műsorterjesztés kis- és nagykereskedelmi piacainak szabályozása

A) A műsorterjesztés nagykereskedelmi piaca

B) A műsorterjesztés kiskereskedelmi piaca

28.4. A digitális televíziózás szabályozása

28.4.1. A digitális televíziózás szűk keresztmetszeteinek szabályozása

28.4.2. A digitális átállás szabályozása

Ajánlott irodalom

29. A médiapiac versenyjogi szabályozása – Szilágyi Pál

29.1. Bevezetés és az alapvető szabályrendszer

29.2. A versenyjogi elemzés módszertana és eszközei

29.2.1. A piaci erő jelentősége

29.2.2. A versenyjogi elemzés módszertana – az érintett piac

29.2.3. Az érintett piacok meghatározása a médiapiacokon

29.2.4. A versenyjogi elemzés fontosabb szempontjai és lépései

29.3. Tulajdoni koncentráció és pluralizmus

29.3.1. A koncentráció mérésének hagyományos eszközei a versenyjogban

29.3.2. A pluralizmus kérdése a médiapiacon a koncentrációelemzés szempontjából – bevezetés

29.3.3. A tulajdoni koncentráció korlátozása az Mttv.-ben

29.3.4. Kitérő: a jelentős befolyásoló erő az Mttv. szerint

29.3.5. Második kitérő: médiaszolgáltatások felajánlásának kötelezettsége (must offer)

29.4. Médiapiaci ágazati vizsgálat

29.5. A Médiatanács szakhatósági eljárása

29.6. A médiapiaccal kapcsolatos egyéb versenypolitikai kérdések

29.6.1. Az állami támogatások és a médiapiac – rövid kitekintés

29.6.2. Az általános érdekű gazdasági szolgáltatások

Ajánlott irodalom

VII. A médiaigazgatás szervezete, működése, eljárásrend és felelősség a médiaszabályozásban

30. A médiaigazgatás szervezeti rendszere – Lapsánszky András

30.1. Bevezetés

30.2. A médiahatóság mint szabályozó hatóság

30.2.1. A médiahatóság szabályozó hatóságokra jellemző (‘szabályozó hatósági típusú’) tevékenységei

30.3. A médiahatóság sajátos szervezeti jellemzői, függetlensége

30.4. A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság jogállása, szervezete

30.4.1. A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

30.4.2. A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

30.4.3. A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsa

30.4.4. A Médiatanács Médiatudományi Intézete

30.4.5. A Média- és Hírközlési Biztos

A) A Biztos médiatartalom-szolgáltatást érintő feladat- és hatásköre

B) A Biztos eljárása médiatartalom-szolgáltatást érintő ügyekben

30.4.6. A Nemzeti Hírközlési és Informatikai Tanács

Ajánlott irodalom

31. A médiaigazgatás tevékenységfajtái és eljárásrendje – Lapsánszky András

31.1. Az NMHH közigazgatási tevékenységeinek rendszere, sajátosságai

31.1.1. A médiaigazgatási hatósági tevékenységek fő típusai

31.1.2. Hatósági felügyelet a médiaigazgatásban

31.1.3. Általános hatósági felügyelet – hatósági ellenőrzés

31.1.4. Piacfelügyelet – piacfelügyeleti ellenőrzés

31.1.5. Hatósági jogalkalmazás a médiaigazgatásban

31.1.6. A hatósági regisztratív tevékenység

31.1.7. Kvázi iurisdictio tartalmú – jogvitarendező tevékenység

31.2. Az NMHH médiaigazgatási feladat- és hatásköreinek rendszere

31.3. A Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság közigazgatási tevékenységeinek eljárásrendje

31.3.1. A hatósági eljárás fogalma, médiaigazgatásban is jelentős elméleti alapjai

31.3.2. A médiaigazgatási hatósági döntések közigazgatás-tudományi alapjai

31.3.3. A közhatalmi (hatósági) aktusok típusai

A) A hatósági döntés

B) Eljárást kezdeményező hatósági aktus

C) Hatósági intézkedés

31.4. Az általános (Ket.) és a különös (Mttv.) eljárási szabályok viszonya a hazai médiajogban

31.4.1. Ügyfél – bejelentő

31.4.2. Az eljárás megindítása

31.4.3. Az ügyintézési határidő

31.4.4. Kizárás

31.4.5. A tényállás tisztázása

31.4.6. A nyilvános meghallgatás

31.4.7. Egyeztetés az érdekeltekkel jelentős ügyekben

31.4.8. A médiaigazgatás jogorvoslati rendszere

Ajánlott irodalom

32. Szankciórendszer a médiaigazgatásban – Lapsánszky András

32.1. A szankció fogalma

32.2. A szankció típusai

32.2.1. Az anyagi jogi szankciók

32.2.2. Eljárásjogi szankciók

32.3. A vezető tisztségviselő szankcionálása

32.4. A szankció funkciói

32.5. Szankciókiszabási elvek, garanciák és a felhívás jogintézménye

32.6. A mérlegelés

32.7. A műsorterjesztő és a közvetítő szolgáltató sajátos, médiaigazgatáson belüli felelőssége

Ajánlott irodalom

33. A médiaigazgatás társszabályozási, önigazgatási rendszere – Lapsánszky András

33.1. A társszabályozási rendszer általános áttekintése

33.2. A társszabályozási hatáskörök rendszere

33.3. A közigazgatási szerződéses jogviszony a társszabályozásban

33.4. A társszabályozás törvényi garanciái

33.4.1. A társszabályozó szervezet szervezeti és szakmai függetlenségét érvényesítő garanciák

33.4.2. A társszabályozás hatálya alá tartozóknak, a társszabályozási eljárás (társszabályozó szervezeten kívüli) alanyainak, résztvevőinek jogait biztosító garanciák

33.4.3. A társszabályozásba utalt közfeladatok megfelelő, jogszerű ellátásának védelmét biztosító garanciák

33.5. A társszabályozási feladatokra vonatkozó törvényességi felügyelet

Ajánlott irodalom

34. Felelősség és szankciók a médiajogban – Udvary Sándor (34.1.)–Koltay András (34.2.)–Szikora Tamás (34.3.)

34.1. Büntetőjog és szabálysértési jog

34.1.1. A büntetőjogi felelősség

34.1.2. A védett jogi érdek

34.1.3. A „nagy nyilvánosság” mint tényálláselem

34.1.4. Szándékos és gondatlan elkövetés

34.1.5. Közvád – magánvád és magánindítvány

34.1.6. A bizonyítási teher

34.1.7. Speciális mentesülési okok

34.1.8. Büntetések és intézkedések a büntetőjogban

34.1.9. Szabálysértési felelősség

34.2. Polgári jog

34.2.1. A polgári jogi felelősség

34.2.2. A polgári jogi felelősség alanya

34.2.3. A bizonyítási teher

34.2.4. Speciális mentesülési okok a média számára

34.2.5. A polgári jogi szankciók

34.2.6. Az Emberi Jogok Európai Bírósága a médiával szembeni kártérítésről

34.3. A médiaszabályozás

34.3.1. Felelősség a médiaszabályozásban

34.3.2. A felelősség alanya

34.3.3. Mentesülés a felelősség alól

34.3.4. Felelősség a médiaszabályozásban, a műsorterjesztő és a közvetítő szolgáltató felelőssége a médiaszolgáltatás és a sajtótermék továbbításáért

Ajánlott irodalom

Jogszabályok jegyzéke

A kötet szerzői